\documentclass[11pt,a4paper]{article}
%\pagestyle{empty}
\usepackage{t1enc}
\usepackage{german}
\usepackage{ucs}
\usepackage[utf8]{inputenc}
\usepackage[T1,T2A]{fontenc}
\usepackage{longtable}
\DeclareTextCompositeCommand{\^}{T1}{h}{h\llap{\^{}}}
\DeclareTextCompositeCommand{\^}{OT1}{h}{h\llap{\^{}}}

% \hyphenpenalty=10000
% \tolerance=1000
% \clubpenalty=10000
% \widowpenalty=10000
% \displaywidowpenalty=10000

\parskip2em
\parindent0em

%\addtolength{\textwidth}{2.5cm}
%\addtolength{\oddsidemargin}{-2cm}
\addtolength{\textwidth}{3.56cm}
\addtolength{\oddsidemargin}{-1.78cm}
\addtolength{\textheight}{2.8cm}
\addtolength{\topmargin}{-1.5cm}
\addtolength{\headsep}{-2mm}

% placeholder for geometry of the landscape version

\makeatletter
\newenvironment{my-verse}
               {\let\\\@centercr
                 \list{}{\itemsep    \z@
                        \itemindent   -1.5em%
                        \listparindent\itemindent
                        \rightmargin  0em
                        \advance\leftmargin -1em}%
                \item\relax}
               {\endlist}
\makeatother

\usepackage[T1]{url}
%\urlstyle{same}

\usepackage{fancyhdr}
\usepackage{lastpage}
\pagestyle{fancy}%fancyplain}
\renewcommand{\headrulewidth}{0pt}
\rhead{\thepage{}/\pageref{LastPage}}
\cfoot{\leftmark}

\usepackage{calc}

\begin{document}

\newlength{\columnI}
\setlength{\columnI}{\maxof{\maxof{\maxof{\maxof{\maxof{\maxof{\widthof{(Думи мої, думи мої,)}}%
{\widthof{(Лихо мені з вами!)}}}%
{\maxof{\widthof{(Нащо стали на папері)}}%
{\widthof{(Сумними рядами?..)}}}}%
{\maxof{\maxof{\widthof{(Чом вас вітер не розвіяв)}}%
{\widthof{(В степу, як пилину?)}}}%
{\maxof{\widthof{(Чом вас лихо не приспало,)}}%
{\widthof{(Як свою дитину?..)}}}}}%
{\maxof{\maxof{\maxof{\widthof{(Бо вас лихо на світ на сміх породило,)}}%
{\maxof{\widthof{(Поливали сльози... Чом не затопили,)}}%
{\widthof{(Не винесли в море, не розмили в полі?)}}}}%
{\maxof{\maxof{\widthof{(Не питали б люди, що в мене болить,)}}%
{\widthof{(Не питали б, за що проклинаю долю,)}}}%
{\maxof{\widthof{(Чого нужу світом? «Нічого робить», —)}}%
{\widthof{(Не сказали б на сміх...)}}}}}%
{\maxof{\maxof{\widthof{(Квіти мої, діти!)}}%
{\widthof{(Нащо вас кохав я, нащо доглядав?)}}}%
{\maxof{\widthof{(Чи заплаче серце одно на всім світі,)}}%
{\widthof{(Як я з вами плакав?.. Може, і вгадав...)}}}}}}%
{\maxof{\maxof{\maxof{\maxof{\maxof{\widthof{(Може, найдеться дівоче)}}%
{\widthof{(Серце, карі очі,)}}}%
{\maxof{\widthof{(Що заплачуть на сі думи —)}}%
{\widthof{(Я більше не хочу...)}}}}%
{\maxof{\maxof{\widthof{(Одну сльозу з очей карих —)}}%
{\widthof{(І... пан над панами!..)}}}%
{\maxof{\widthof{(Думи мої, думи мої!)}}%
{\widthof{(Лихо мені з вами!)}}}}}%
{\maxof{\maxof{\maxof{\widthof{(За карії оченята,)}}%
{\widthof{(За чорнії брови)}}}%
{\maxof{\widthof{(Сере рвалося, сміялось,)}}%
{\maxof{\widthof{(Виливало мову, /125/)}}%
{\widthof{(Виливало, як уміло,)}}}}}%
{\maxof{\maxof{\widthof{(За темнії ночі,)}}%
{\widthof{(За вишневий сад зелений,)}}}%
{\maxof{\widthof{(За ласки дівочі...)}}%
{\maxof{\widthof{(За степи та за могили,)}}%
{\widthof{(Що на Україні,)}}}}}}}%
{\maxof{\maxof{\maxof{\maxof{\widthof{(Серце мліло, не хотіло)}}%
{\widthof{(Співать на чужині...)}}}%
{\maxof{\widthof{(Не хотілось в снігу, в лісі,)}}%
{\maxof{\widthof{(Козацьку громаду)}}%
{\widthof{(З булавами, з бунчугами)}}}}}%
{\maxof{\maxof{\widthof{(Збирать на пораду...)}}%
{\maxof{\widthof{(Нехай душі козацькії)}}%
{\widthof{(В Украйні витають —)}}}}%
{\maxof{\widthof{(Там широко, там весело)}}%
{\maxof{\widthof{(Од краю до краю...)}}%
{\widthof{(Як та воля, що минулась,)}}}}}}%
{\maxof{\maxof{\maxof{\maxof{\widthof{(Дніпр широкий — море,)}}%
{\widthof{(Степ і степ, ревуть пороги,)}}}%
{\maxof{\widthof{(І могили — гори.)}}%
{\widthof{(Там родилась, гарцювала)}}}}%
{\maxof{\maxof{\widthof{(Козацькая воля;)}}%
{\widthof{(Там шляхтою, татарами)}}}%
{\maxof{\widthof{(Засівала поле,)}}%
{\widthof{(Засівала трупом поле,)}}}}}%
{\maxof{\maxof{\maxof{\widthof{(Поки не остило...)}}%
{\widthof{(Лягла спочить... А тим часом)}}}%
{\maxof{\widthof{(Виросла могила,)}}%
{\widthof{(А над нею орел чорний)}}}}%
{\maxof{\maxof{\widthof{(Сторожем літає,)}}%
{\widthof{(І про неї добрим людям)}}}%
{\maxof{\widthof{(Кобзарі співають,)}}%
{\maxof{\widthof{(Все співають, як діялось,)}}%
{\widthof{(Сліпі небораки,)}}}}}}}}}}%
{\maxof{\maxof{\maxof{\maxof{\maxof{\maxof{\maxof{\widthof{(Бо дотепні... А я... А я)}}%
{\widthof{(Тілько вмію плакать,)}}}%
{\maxof{\widthof{(Тілько сльози за Украйну...)}}%
{\widthof{(А слова — немає...)}}}}%
{\maxof{\maxof{\widthof{(А за лихо... Та цур йому!)}}%
{\widthof{(Хто його не знає!..)}}}%
{\maxof{\widthof{(А надто той, що дивиться)}}%
{\widthof{(На людей душою —)}}}}}%
{\maxof{\maxof{\maxof{\widthof{(Пекло йому на сім світі,)}}%
{\widthof{(А на тім... /126/)}}}%
{\maxof{\widthof{(Журбою)}}%
{\widthof{(Не накличу собі долі,)}}}}%
{\maxof{\maxof{\widthof{(Коли так не маю.)}}%
{\widthof{(Нехай злидні живуть три дні —)}}}%
{\maxof{\widthof{(Я їх заховаю,)}}%
{\maxof{\widthof{(Заховаю змію люту)}}%
{\widthof{(Коло свого серця,)}}}}}}}%
{\maxof{\maxof{\maxof{\maxof{\widthof{(Щоб вороги не бачили,)}}%
{\widthof{(Як лихо сміється...)}}}%
{\maxof{\widthof{(Нехай думка, як той ворон,)}}%
{\widthof{(Літає та кряче,)}}}}%
{\maxof{\maxof{\widthof{(А серденько соловейком)}}%
{\widthof{(Щебече та плаче)}}}%
{\maxof{\widthof{(Нишком — люди не побачуть,)}}%
{\maxof{\widthof{(То й не засміються...)}}%
{\widthof{(Не втирайте ж мої сльози,)}}}}}}%
{\maxof{\maxof{\maxof{\widthof{(Нехай собі ллються,)}}%
{\widthof{(Чуже поле поливають)}}}%
{\maxof{\widthof{(Щодня і щоночі,)}}%
{\widthof{(Поки, поки... не засиплють)}}}}%
{\maxof{\maxof{\widthof{(Чужим піском очі...)}}%
{\widthof{(Отаке-то... А що робить?)}}}%
{\maxof{\widthof{(Журба не поможе.)}}%
{\maxof{\widthof{(Хто ж сироті завидує —)}}%
{\widthof{(Карай того, Боже!)}}}}}}}}%
{\maxof{\maxof{\maxof{\maxof{\widthof{(Думи мої, думи мої,)}}%
{\maxof{\widthof{(Квіти мої, діти!)}}%
{\widthof{(Виростав вас, доглядав вас —)}}}}%
{\maxof{\widthof{(Де ж мені вас діти?..)}}%
{\maxof{\widthof{(В Україну ідіть, діти!)}}%
{\widthof{(В нашу Україну,)}}}}}%
{\maxof{\maxof{\widthof{(Попідтинню, сиротами,)}}%
{\maxof{\widthof{(А я тут загину.)}}%
{\widthof{(Там найдете щире серце)}}}}%
{\maxof{\widthof{(І слово ласкаве,)}}%
{\maxof{\widthof{(Там найдете щиру правду,)}}%
{\widthof{(А ще, може, й славу...)}}}}}}%
{\maxof{\maxof{\widthof{(Привітай же, моя ненько!)}}%
{\widthof{(Моя Україно!)}}}%
{\maxof{\widthof{(Моїх діток нерозумних,)}}%
{\widthof{(Як свою дитину.)}}}}}}%
{\maxof{\maxof{\widthof{()}}%
{\widthof{()}}}%
{\maxof{\widthof{()}}%
{\widthof{()}}}}}}
\newlength{\columnTotal}
\setlength{\columnTotal}{\columnI}
\newlength{\tableTotal}
\setlength{\tableTotal}{\textwidth - 0\tabcolsep}

\urldef{\theurl}\url{http://www.poezio.net/version?poem-id=1116&version-id=2257}
\markboth{ \theurl }{}
\addcontentsline{toc}{subsection}{Тарас Шевченко, Думи мої, думи мої}
\nopagebreak[1]
\begin{longtable}[c]{@{}p{\tableTotal*\ratio{\columnI}{\columnTotal}}@{}}
\endlastfoot\dots\endfoot

{\normalfont\large Тарас Шевченко,}
\vspace{2.4em}
\\[-2em]

{\normalfont\LARGE Думи мої, думи мої}
\vspace{1.4em}

\\[-2em]


\\[-2em]

\begin{my-verse}
Думи мої, думи мої,\\
Лихо мені з вами!\\
Нащо стали на папері\\
Сумними рядами?..\\
Чом вас вітер не розвіяв\\
В степу, як пилину?\\
Чом вас лихо не приспало,\\
Як свою дитину?..
\end{my-verse}
\\[-2em]
\begin{my-verse}
Бо вас лихо на світ на сміх породило,\\
Поливали сльози... Чом не затопили,\\
Не винесли в море, не розмили в полі?\\
Не питали б люди, що в мене болить,\\
Не питали б, за що проклинаю долю,\\
Чого нужу світом? «Нічого робить», —\\
Не сказали б на сміх...
\end{my-verse}
\\[-2em]
\begin{my-verse}
Квіти мої, діти!\\
Нащо вас кохав я, нащо доглядав?\\
Чи заплаче серце одно на всім світі,\\
Як я з вами плакав?.. Може, і вгадав...
\end{my-verse}
\\[-2em]
\begin{my-verse}
Може, найдеться дівоче\\
Серце, карі очі,\\
Що заплачуть на сі думи —\\
Я більше не хочу...\\
Одну сльозу з очей карих —\\
І... пан над панами!..\\
Думи мої, думи мої!\\
Лихо мені з вами!
\end{my-verse}
\\[-2em]
\begin{my-verse}
За карії оченята,\\
За чорнії брови\\
Сере рвалося, сміялось,\\
Виливало мову, /125/\\
Виливало, як уміло,\\
За темнії ночі,\\
За вишневий сад зелений,\\
За ласки дівочі...\\
За степи та за могили,\\
Що на Україні,
\end{my-verse}
\\[-2em]
\begin{my-verse}
Серце мліло, не хотіло\\
Співать на чужині...\\
Не хотілось в снігу, в лісі,\\
Козацьку громаду\\
З булавами, з бунчугами\\
Збирать на пораду...\\
Нехай душі козацькії\\
В Украйні витають —\\
Там широко, там весело\\
Од краю до краю...\\
Як та воля, що минулась,
\end{my-verse}
\\[-2em]
\begin{my-verse}
Дніпр широкий — море,\\
Степ і степ, ревуть пороги,\\
І могили — гори.\\
Там родилась, гарцювала\\
Козацькая воля;\\
Там шляхтою, татарами\\
Засівала поле,\\
Засівала трупом поле,\\
Поки не остило...\\
Лягла спочить... А тим часом\\
Виросла могила,\\
А над нею орел чорний\\
Сторожем літає,\\
І про неї добрим людям\\
Кобзарі співають,\\
Все співають, як діялось,\\
Сліпі небораки,
\end{my-verse}
\\[-2em]
\begin{my-verse}
Бо дотепні... А я... А я\\
Тілько вмію плакать,\\
Тілько сльози за Украйну...\\
А слова — немає...\\
А за лихо... Та цур йому!\\
Хто його не знає!..\\
А надто той, що дивиться\\
На людей душою —\\
Пекло йому на сім світі,\\
А на тім... /126/\\
Журбою\\
Не накличу собі долі,\\
Коли так не маю.\\
Нехай злидні живуть три дні —\\
Я їх заховаю,\\
Заховаю змію люту\\
Коло свого серця,\\
Щоб вороги не бачили,\\
Як лихо сміється...\\
Нехай думка, як той ворон,\\
Літає та кряче,\\
А серденько соловейком\\
Щебече та плаче\\
Нишком — люди не побачуть,\\
То й не засміються...\\
Не втирайте ж мої сльози,\\
Нехай собі ллються,\\
Чуже поле поливають\\
Щодня і щоночі,\\
Поки, поки... не засиплють\\
Чужим піском очі...\\
Отаке-то... А що робить?\\
Журба не поможе.\\
Хто ж сироті завидує —\\
Карай того, Боже!
\end{my-verse}
\\[-2em]
\begin{my-verse}
Думи мої, думи мої,\\
Квіти мої, діти!\\
Виростав вас, доглядав вас —\\
Де ж мені вас діти?..\\
В Україну ідіть, діти!\\
В нашу Україну,\\
Попідтинню, сиротами,\\
А я тут загину.\\
Там найдете щире серце\\
І слово ласкаве,\\
Там найдете щиру правду,\\
А ще, може, й славу...
\end{my-verse}
\\[-2em]
\begin{my-verse}
Привітай же, моя ненько!\\
Моя Україно!\\
Моїх діток нерозумних,\\
Як свою дитину.
\end{my-verse}
\\[-2em]
\begin{my-verse}

\end{my-verse}
\\[-2em]
\begin{my-verse}

\end{my-verse}
\\[-2em]
\begin{my-verse}

\end{my-verse}
\\[-2em]
\begin{my-verse}

\end{my-verse}
\\[0.4em]

{\itshape \small Verkinto de tiu ĉi
ukraina poemo estas Тарас Шевченко.

\vspace{1em}
Arg-1116-2257 (2015-01-23 19:40:33)

\vspace{1em}

La poemo troviĝas en
\url{http://litopys.org.ua/shevchenko/shev115.htm}.}
\\

\end{longtable}
\end{document}
