1/2

Hans Christian Andersen,

Jylland

1. Jylland mellem tvende Have som en Runestav er lagt, Runerne er Kjæmpegrave inde midt i Skovens Pragt, og paa Heden alvorsstor, her, hvor Ørknens Luftsyn boer.

2. Jylland, du er Hovedlandet, Højland med Skoveensomhed! Vildt i Vest med Klittag, Sandet løfter sig i Bjerges Sted. Østersø og Nordhavs Vand favnes over Skagens Sand.

3. Heden, ja, man troer det næppe,- men kom selv, bese den lidt: Lyngen er et pragtfuldt Tæppe, Blomster myldre milevidt, Skynd dig, kom! om føje Aar Heden som en Kornmark staaer.

4. Mellem rige Bøndergaarde snart Dampdragen flyve vil; hvor nu Loke sine Hjorde driver, Skove vokse til. Briten flyver over Hav, gjæster her Prins Hamlets Grav.

…

2/2

5. Jylland mellem tvende Have som en Runesten er lagt Fortid mæle dine Grave, Fremtid folder ud din Magt; Havet af sit fulde Bryst synger højt om Jyllands Kyst.

Verkinto de tiu ĉi Dana poemo estas Hans Christian Andersen (Johano Kristiano Andersen’, ∗1805-04-02 – †1875-08-04).

Arg-344-688 (2006-02-15 08:35:36)